В името на императора и съгласно
Декларацията за граждански права,
обявявам испанската инквизиция в недействителност.
Да се конфискува собствеността,
а всички затворници бъдат незабавно освободени.
Сега си върви.
Не чувам.
Глух съм!
Ела, седни.
Трябва да, опишеш всичко сега.
Напиши какво се е случило, Не те чувам.
Гладна ли си?
Аз си признах всичко,
казаха, че ще има процес,
но такъв не се състоя.
Баща ми почина.
Нямам живи роднини.
Само детето ми остана.
Родила сте?
В затвора?
Дъщеричката ми.
Искам да я видя.
Да се грижа за нея.
Ще ми помогнете ли да я открия? Моля ви?
Инес, погледни ме.
Закълни се във Всемогъщия, че казваш истината.
Трябва да говоря с някой от Светата инквизиция.
Но такава вече няма.
Не може да са умрели всички, нали? - По-скоро са се изпарили.
Или са в затвора или са избягали далеч от тук.
Кой управлява затвора сега? - Французите.
Наполеон е пратил
и съдебен пристав заедно с армията си.
Дали ще ме приеме? Къде мога да го открия?
Остани тук. Пази я.
Фелипе, ела с мен!
Тишина!
Тихо!
Тук съм да служа на идеите на Великата Френска Революция!
Тя ме накара да прозра,
тя ще отвори очите на заслепените по целия свят,
защото силата и е всемогъща.
Идеите и са логични и прости.
Универсални.
Всички хора са родени свободни.
И всички са равни, даже с тези...
...които отказват да видят лъча на свободата,
но няма да има милост за тях.
Няма да има...
свобода за нейните душмани!
Отче Грегорио...
не го приемайте лично. Но всъщност...
вие сте
пълното превъплъщение
на слепият фанатизъм и подтисничеството.
Вие сте оръдието на тези
които държаха народа в окови.
Вие представлявате една от най-мрачните страни на Испания
затова и ще бъдете съден за делата си.
Чрез... тайно гласуване този съд...
ръководейки се от Декларацията
за Правата на Човека и Гражданите,
реши
присъдата ви да е...
смърт.
Помните ли онзи богат търговец
който ви накара да признаете че...
Да.
Помните, да... - Как му беше името?
Томас Билбатуа.
Да, сетих се. Как е той?
Мъртъв е.
Жалко, наистина. - Става въпрос за дъщеря му.
Има нужда от помощ.
Разбира се. Ще я приема по всяко време.
Тук е, отвън в каретата.
Доведете я.
Дължа всичко...
Дължа всичко на... - Не е нужно да крещите.
Просто говорете бавно
и движете устните си за да мога да ви разбера.
Дължа всичко на този човек.
Заради него избягах във Франция.
Тогава точно,
прозрях
колко заблуден съм бил през целият си живот.
Прочетох...
Волтер, Русо...
Срещнах се с Дантон. Вижте,
приех нова вяра.
Пролях кръв за Революцията.
Лоша рана. - Даже се ожених там.
Да, Хенриета се казва съпругата ми.
Обичам я... И имам три деца.
Да, влязох в правият път.
Сега искам да нарисувате моят портрет
заедно с цялото семейство.
Това са...
Десет ръце за рисуване.
Десет. На ваше разположение са.
Влизайте.
Инес.
Това е Лоренцо... - Касамарес.
Лоренцо Касамарес.
Какво мога да сторя за вас, госпожице?
Не, моля ви, недейте, спрете.
Спрете, моля ви.
Седнете.
Ето тук.
Кажете ми
от какво имате нужда? Какво да направя за вас?
Какво се случи с детето ни?
Простете? - Тя...
С теб ли е?
Колко дълго те държаха в затвора?
Не зная.
И...
ти мислиш, че си родила там?
Момиченце.
Нашата дъщеря. - "Нашата" дъщеря?
Защо мислиш, че аз съм баща на малкото ти момиче?
Защото ти си
единствения мъж, когото знам.
Моля те, седни, успокой се.
Какво се е случило с детето?
Не зная.
Отнеха ми я
преди...
да вкуси млякото ми.
Инес, скъпа, елате...
Хайде, хайде.
Сега,
ще последвате този левент
който ще ви отведе при вашата дъщеря.
Разбрахте ме, нали?
Вървете с него.
Вървете. Всичко ще е наред.
Толкова страдам...
като гледам тези изстрадали души.
Какви мъки само сме причинили...
Къде я отпратихте?
Очевидно е загубила разсъдъка си в затвора.
Но ще се погрижим за нея. Обещавам ви.
Дали ще се оправи? - Ще се грижим добре за нея.
Мислите, че е съчинила историята за детето?
Опасявам се. Сигурен съм даже.
Кажете ми...
ако затворница роди
в килия на Светата Инквизиция,
какво се случва с детето?
За вашето дете
ли става дума?
Моля ви,
отговорете на въпроса ми.
Ако го сторя,
ще пощадите ли живота ми?
Ще ме оставите ли да умра в мир?
Да.
Да се доверя на... маймуна като вас?
Да.
Нямате момичета родени през 93-та и доведени от Мадрид?
Не помня...
Има една, която отговаря на описанието.
1793, Мадрид,
изпратена тук от Светата Инквизиция.
Коя от тях е?
Не е тук.
Избяга, когато навърши 11 години.
Къде е сега?
Само Господ знае...
Беше като малко зверче.
Знае ли се кои са родителите?
Не.
Не са споменали имената им даже?
Не, те не говорят никога за това.
Кръстихте ли я? - Разбира се.
И името и беше?
Алисия.
Хайде.
Върви...
Кое беше това момиче? - Алисия. Много е сладка...
Как се казва? - Алисия.
Напишете го.
Алисия.
Добре. Алисия.
Ще се върне ли? - Не днес. Утре.
Какво? - Утре можете да я имате.
Господи, какво е това?
Дело е на фламандският художник Йеронимус Бош...
Ел Боско, сир.
Казва се 'Градината на Земните Наслади'.
Харесва ли ви?
Странна е, прав сте, но това е фламандският дух.
И е много добре нарисувана.
Не е моят тип градина, камо ли наслада.
Не бих изпратил такова нещо на Наполеон.
Определено няма да е по вкуса на брат ми!
Задръжте си творението тук, в Мадрид.
Това вече изглежда по-добре.
Карлос Четвърти, сир.
Виждал съм го... жена му също.
Не си спомням обаче да беше толкова грозна.
Как е успявала да има толкова много любовници?
Тя беше Кралицата, сир.
А това вече е шедьовър.
Наистина е така, сир. - На брат ми ще му допадне много.
И той просто...
си взима картини от Кралската галерия и си ги отнася в Париж?
Трябва да изразим благодарността си към Наполеон, че ни дари свободата
не е ли така скъпа? Да?
Синьор Франциско де Гоя е тук.
Доведете го. - Спрете!
Въведете г-н Гоя в кабинета ми и го помолете да ме изчака там.
Благодаря ти.
Извинете ме, Франциско.
Семеен обяд.
Нещо за пиене? - Не, благодаря.
Безпокоя се за Инес Билбатуа...
Защо?
Вярвам и.
Имала е дъщеря наистина.
Защо сте толкова убеден?
Видях я. - Видели сте я?
Да.
Говорихте ли с нея?
Не, само я зърнах.
И как разбрахте, че момичето е дъщеря на Инес?
Изглежда точно като майка си
преди 16 години.
Съвършено копие. - Къде я видяхте?
В парка Пардо.
В парка? - Да.
Значи тя е...?
Проститутка, да.
Узнахте ли името и?
Алисия. - Алисия.
Ще може ли да доведете Инес у нас?
Искам майка и дъщеря да се срещнат.
Разбира се.
Качвай се.
Казваш се Алисия? - Да.
Къде си родена, Алисия?
В сиропиталище.
Знаеш ли кои са родителите ти?
Майка ми е била еретичка.
Къде искаш да го направим? Тук ли?
Не, никъде. Искам само да говоря с теб.
Не си полицай, нали?
Искам да ти предложа нещо.
Добре. - Напусни Испания.
Да напусна? - Да.
И къде да ида? - В Америка.
С теб?
Не, но...
ако напуснеш,
ще те осигуря с достатъчно пари няма да има нужда...
Не, не, нека сляза...
Спрете, спрете...! - Чакай, успокой се. Чуй ме.
Няма да изгния в поредният бардак или харем?
Чуй ме.
Пусни ме или ще викам. - Чакай, остани.
Стой... тихо, тихо.
Чуй ме само...
Алисия, върни се!
Даже ако тази Алисия е дъщеря на Инес,
в което искрено се съмнявам...
Даже така да е,
не бих ги събирал двете заедно.
Защо не?
За мен да кажеш на една майка:
"Намерих детето ти и тя е уличница"
е немислимо и жестоко.
Не бих могъл да направя това.
Но те са една плът и кръв.
Да не забравяме, Франциско,
че Инес не е с всичкия си.
Къде е тя? - В добри ръце.
Къде? Искам да говоря с нея.
Защо е толкова важна за теб?
Обсебила те е напълно.
Не казвай само че не си забелязал!
Този образ... е запечатан навеки в съзнанието ми.
Тя е ангела спускащ се от небесата в 'Ла Флорида'.
Виждам я навсякъде, даже я сънувам.
Видях лицето и когато мислех че умирам в Кадиз.
И не сторих нищо за нея, когато се нуждаеше.
Няма да я изоставя отново!
Не можеш ли да разбереш това?
Къде е тя?
Франциско,
тази клета жена е луда.
Къде е тя?
Не ме е грижа кой си. - Аз съм кралският художник!
На кой крал? Знаеш ли колко такива си имаме тук?
Имам и двама Наполеоновци. Е, единият от тях е арабин...
другият пък е почти 2 метра, висок.
Глух ли е? - Да.
Кралски художник. Добре че поне не е сляп.
Та коя жена търсиш?
Инес Билбатуа.
И колко мислиш да платиш за нея?
Не зная, вие кажете? - Хиляда реала.
1,000? 100!
100!
Ти си луд! И го приеми като мнение на професионалист!
Революции навсякъде, света отива по дяволите.
Британците акостираха в Португалия
и на фона на всичко това аз трябва да се грижа за цялата болница.
А ти имаш наглостта да ми предложиш само 100 реала?
500. 500.
200. - Добре.
Търси ли още някой тук, за който да се пазарим?
Инес.
О не, не пак това...
Не може да си бременна цял живот. Няма такива жени.
Не, Мария, не!
Спрете! - Инес!
Хванете я.
Спрете я!
Престани. Пусни я!
Инес, успокой се. - Инес!
Инес!
Не ме ли помниш?
Свободна си.
Намерих дъщеря ти, Инес.
Виждаш ли, трябва да тръгвате. Намерил е дъщеря ти.
Дъщеря ми? - Да.
Детенцето ми?
Спрете!
Какво става тук? Защо не можем да минем?
Забранено е.
Инес, изчакай ме тук.
Наглеждай я.
Госпожице Алисия?
Да.
Казвам се Франциско Гоя.
Аз съм кралският художник.
Ваше ли е детето?
Не.
Елате с мен искам да ви представя на един човек.
Мъж?
Не.
Разбирам.
Не, не за това става дума...
Искам да се срещнете с някой, който много държи на вас.
И той е...?
Алисия,
не сте се виждали с майка си, нали?
И...?
Алисия!
Алисия, бягай!
Не я докосвай!
Алисия!
Къде е тя? - Натам отиде.
Но нали ти казах...! Иди и я намери!
Казах и че дон Франциско иска да стои тук.
Доведи я у дома!
Пусни го.
Вие ли разпоредихте депортацията? - Да.
Значи пращате всички тези момичета в Америка
за да отстраните клетата си незаконна дъщеря от своя път?
Това е най-доброто за тези жени, най-доброто.
Какво казахте? Повторете.
Това ще е един нов живот за тях. Нов живот.
Нов живот? Да бъдат продадени като роби в Америка?
По-добре е за тях отколкото да живеят в публичният дом, наречен Испания.
Какво казвате? - Събудете се, Франциско.
Испанците не ги е грижа за техните идеали.
Испания днес е един голям вертеп.
Курва?
Курва ли ме наричаш?
Имаш наглостта да ме назовеш така?
Ами ти? Виж се само!
Погледни се на какво си заприличал.
А помниш ли кой беше ти вчера?
И кой сега е курвата тук?
Не ме поучавай, Франциско.
Не го прави. Аз поне се опитвам да върша
нещата в които вярвам. - Чакай.
Аз вярвам в идеали, Франциско. - Спри.
Аз имам вяра...! А ти?
Виж се.
Работиш за всеки, който плаща.
Вчера, за краля.
Днес, за французите. Утре?
Сигурно за копелето Уелингтън!
Не! - Да, Франциско.
Ти вярваш само в парите.
Ти си курвата.
Какво има?
Кралят току-що е бил известен,
че англичаните са пресекли границата ни с Португалия
и напредват насам.
По първоначални сведения, не срещат никаква съпротива
и даже местното население се присъединява към тях,
нападайки постовете ни.
Какви са заповедите на краля?
Отправи се към Мадрид с цялото си семейство преди половин час.
А какви са реакциите в Мадрид? - Новините не са стигнали още до там.
Инес.
Искам да я приспя.
Баща и не я е виждал още.
Не искам да плаче, когато го види.
Чакай!
На място!
Вървете си във Франция, страхливци!
Франсоа?
Брат Лоренцо,
Разбирате, надявам се, че няма лична умисъл в отсъждането ни.
Така или иначе,
вие се превърнахте
в живо олицетворение на дяволските идеи.
Провъзгласихте човека за по-висшестоящ от Господ
а мъдростта на Евангелието нарекохте лъжа и отрова.
Тези престъпления,
няма да ви позволим да извършите отново.
Ето защо, Църквата ви обявява за виновен,
и вашето наказание ще е смърт.
Но, ако приемете публично,
милостивата ръка на църквата,
ще пощадим живота ви.
Тялото ви ще бъде спасено, заедно с душата ви,
ако се присъедините отново към нас
в любящите обятия на нашият Господ Бог.
Лоренцо,
синко,
ще се покаеш ли?
Не, сигурен съм.
В името на Отца... - Бог да прости греховете ти.
Заслепен си, братко. Отвори очи.
Лоренцо!
Лоренцо! Тук!
Какво мислите, че ще направят с него сега?
Покай се, братко. Все още имаш време да се уповеш на божията милост.
Покай се.
Върни се при нас, нека Бог те приеме в обятията си.
Отвори очи!
Покай се. Господ ще опрости греховете ти...
Ако се покаеш сега! Покай се...
О, Боже!
Ще бъдеш прокълнат навеки.
Бог ще прости греховете ти. Заслепен си, братко.
Все още можеш да помолиш Господ да ти прости.
Бог е милостив за всички!
Инес!
_.:*~*:._Shai-Hulud_.:*~*:._ + -=The Loser=-